16 kommer for å sette opp ULFen.
Innbyggerne tapte en kamp og ble tilintetgjort for lenge siden.
Det er ingen tegn til overlevende.
Synd. Jeg håpet noen kunne hjelpe meg å tyde dette språket.
- Ingen anelse? - Nei, og det er veldig rart.
Uansett hva det er, har det en annen design enn resten av sivilisasjonen.
Kanskje det var her da de kom.
Forutsatt at innbyggerne var fremmede på planeten.
Jeg kan datere konstruksjonen ved hjelp av en slags karbonanalyse.
Hvor lang tid?
- På hva da? - Alt. Hvor lang tid?
Dager, uker, måneder kanskje,
med grundig, kjedelig kjedsomhet.
Jeg kan bare fortsette å arbeide nå. Til lunsj, i det minste.
Carter. Noen anelse hva den tingen er ennå?
Nei, sir, men teknologien er veldig avansert.
Så, hva? To timer?
Veldig avansert.
Teal'c og jeg har sikret området. Vi skal sjekke byen.
Ja, sir.
Ikke slå den på.
- Hva sa jeg nettopp? - Jeg vet det.
Sam, er du ferdig med kameraet ennå?
Sam?
Jack, kom hit. Nå.
Så våkner jeg opp med oberst O'Neill som ser ned på meg.
Det er mulig at jeg rørte noe inne i apparatet.
- Ingen brannsår. - Så hva tror du det var?
Det er mulig å besvime av utmattelse.
Kom igjen. Jeg var litt sliten, men...
Blodtesten din før dere dro viste litt blodmangel.
Du ga meg tillatelse til å dra.
Og jeg begynner å tvile på den vurderingen.
- Det er ingenting i veien med meg. - OK.
Tenk på hva du har vært gjennom de siste årene.
En tok'ra-symbiote døde i hjernen din, hukommelsen din ble preget
og bevisstheten din ble overført inn i en datamaskin
og tilbake til kroppen din, og det er bare begynnelsen.
Etterhvert må det ha en innvirkning.
- Er vi ferdige? - Ja.
Kom tilbake hvis du begynner å snakke et fremmed språk.
Jeg har sikkert ikke noe valg.
Strukturen ble bygd for 400 år siden, men sivilisasjonen kan dateres 3000 år tilbake.
Hvorfor er det viktig?
Samfunnet kan ha utviklet seg i isolasjon, og ble først senere påvirket
av noe som gjorde at de plutselig hoppet til en mer avansert teknologi.
- En Stargate. - Nettopp.
Sannsynligvis oppdaget de den,
eller fant ut hvordan den virker før innretningen ble bygget.
Kanskje hendelsene førte til katastrofen som endte sivilisasjonen deres.
På et vis.
Goa'uldene angriper ofte en planet som truer med teknologisk utvikling.
Beklager, men jeg har ikke hørt noen si akkurat hva innretningen er.
Vi spekulerer fortsatt. Kan være et romobservatorium for alt jeg vet.
Eller en stor, dundrende romkanon, sir.
Sannsynligvis ville goa'uldene ha tatt den.
Uansett hva det er, mangler kraftkjernen.
Jeg fant ut såpass før jeg...
Duppet av?
Konstruksjonen er svært avansert. Det vil ta tid å finne ut av den.
Sier du at kraftkjernen til innretningen mangler?
- Major, du kjenner oberst Reynolds. - Selvfølgelig.
Han er blitt overflyttet fra Område 51
og skal lede SG-16 under deres langsiktige analyse av planeten.
Vel, som jeg sa,
tror jeg at en naqahdah-generator kan modifiseres til å kombineres...
Carter.
16 er på saken.
Når jeg har hørt noen si sikkert hva innretningen er,
bestemmer jeg om vi skal prøve å slå den på.
Selvfølgelig. Ber om tillatelse til å bli med SG-16s oppdrag, sir.
Avslått.
Dr Jackson skal hjelpe til med oversettelsen av språket
til SG-1s neste oppdrag.
Alle dere andre kan ta dere litt fri.
Tre av.
Sir.
Jeg føler meg bra. Det er ingen grunn til at jeg ikke kan hjelpe.
Jeg tviler ikke på at din tekniske ekspertise blir nødvendig etter hvert,
men til Dr Fraiser sier noe annet, beordrer jeg deg til å ta det med ro.
- "Ta det med ro"? - Ja.
- Du har vært litt anspent. - "Anspent"? Jeg? Jeg er ikke anspent.
Er jeg?
- Når la du først merke til det? - Da vi møttes.
Jeg har alltid tenkt på meg selv som fokusert.
Det kalles "å jobbe for hardt". Du kommer til å brenne deg ut.
Jeg har ikke så mye annet å gjøre, sir.
Finn på noe.
Begynn med golf.
Fly en drage. Strikk noe.
Alt er bra med meg.
Virkelig.
Du har ingen nye meldinger.
Hei.
Hvordan går det?
- Bra. Hvordan går det med deg? - Bra.
Hyggelig å hilse på deg.
Ja. Er du herfra?
Nei. Men det er her du bor.
Ja, det er det. Jeg går inn igjen nå.
Vi ses igjen.
Hadet.
- Daniel Jackson. - Det er meg.
Hei, Sam.
Jeg lurte bare på hvor langt du har kommet med 636-oversettelsen.
Ja. Nesten ferdig.
Som et mirakel ser det ut til å ha nøkkelen til alle mysteriene i universet.
Du kom nettopp, du har ikke begynt, og jeg skal bare la deg være i fred.
- Du skulle ta det med ro. - Ja. Det er ikke så lett.
Jeg vet det. Jeg lover å ringe deg når jeg har noe.
OK. Takk.
- Hvordan kom du deg inn? - Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Nei, jeg gjør deg noe om du kommer nærmere.
Vær så snill. Jeg vil bare snakke med deg.
- Om hva? - Det er komplisert.
La oss begynne med hvordan du kom deg inn.
- Jeg fulgte etter deg hjem i går. - Har du vært her i hele natt?
Jeg leste bøkene dine og så på fjernsyn for å lære å snakke og kle meg.
- Er dette bra? - Har du vært i huset mitt i hele natt?
Ja. Men du kunne ikke se meg.
Jeg tok denne formen nå, så vi kan forholde oss til hverandre.
Faktisk så pleide jeg å se sånn ut, før oppstigningen.
Vær så snill. Jeg er ikke gal.
- Hvem er du? - Jeg heter Orlin.
Jeg er fra planeten du nettopp besøkte.
- Jeg fulgte deg gjennom Stargaten. - Det er umulig.
Jeg kan bli usynlig i min naturlige ikke-kroppslige tilstand.
Hva vil du?
Beklager hvis jeg skremte deg. Jeg ville bare snakke med deg.
Det er så lenge siden jeg...
Jeg vet at dette virker...
OK. Jeg skal bare si det, og vi kan ta det derfra.
Jeg har hva man kan kalle "følelser" for deg.
Sannheten er at
jeg elsker deg.
- Så ut som en vanlig fyr? - Mer eller mindre.
- Hva hadde han på seg? - Gjennomsnittlige, vanlige klær.
Hvor tror du han fikk tak i dem?
Kom igjen, sir. Vi har sett mange utenomjordiske før.
Hammond fikk overvåkingsopptakene fra portrommet sjekket.
Den fremmede sa han kunne bli helt usynlig.
Hva annet sa han?
Han sa bare hvem han var og hvor han kom fra.
Tro meg, først trodde jeg han var en skrulling fra gaten.
Så begynte han å gå gjennom faste ting.
Jeg visste at jeg ikke kunne holde på ham om jeg prøvde.
Telefonen var død. Jeg bestemte at det beste å gjøre
var å få en kode tre-gruppe hit så fort som mulig.
Ingen anklager deg for å gjøre noe galt.
Oberst, vi er ferdige. Jeg ber mennene mine evakuere området.
Si fra til lokale myndigheter. Si vi reparerer en gasslekkasje.
Ja, sir. Overvåkingssystemet kan kontrolleres fra en varebil på gaten.
- Vi holder vakt så lenge du vil, sir. - Takk.
Jeg kan bli en stund.
Til nå har han bare vist seg for meg.
Kanskje han er sjenert.
Ikke si "Ta det med ro".
Ta vare på deg selv.
SOVEROM
YTTERGANG
KJØKKEN
Hvordan går det med Sam?
Overhodet ingen tegn til hennes "hemmelige venn".
Hvordan går det med Sam?
Hammond anbefalte en psykiatrisk evaluering.
Tror du at major Carter har blitt mentalt ustabil?
Ikke mer enn resten av oss.
- Hva har dere funnet? - Ser ut som tingen på 636 er et våpen.
- Hadde jeg rett? - Det er et kraftig våpen, O'Neill.
Stort og dundrende?
Fra det jeg kan tyde, hadde folkene på 636
en teknologisk tidslinje som lignet Jordens.
De hadde nettopp oppdaget Stargaten da "trusselen fra himmelen" kom.
Goa'ulder.
Allikevel klarte de å bygge et utrolig avansert våpen til å forsvare seg med.
Kunne ikke ha vært så avansert.
Stedet var en ruin. Det virket tydeligvis ikke.
Det gjorde det. Monumentet utenfor innretningen
forteller om hvordan de tilintetgjorde "trusselen fra himmelen",
og mennene som bygget våpenet var helter.
Derfor tok ikke goa'uldene våpenet.
Jeg så den planeten.
Hvis goa'uldene ikke tok dem, hvem da?
Vi er ikke sikre.
Jeg forstår hvorfor du gjorde det.
Selvfølgelig ventet du til de fjernet kameraene.
Militær protokoll.
Du ville satt jobben din i fare om du ikke rapporterte meg.
Jeg kom nettopp fra en psykologisk evaluering.
- Vet du hva det betyr? - De tror du er gal.
Er jeg?
Det var stunder på Velona da jeg trodde jeg skulle gå fra forstanden.
- Velona? - Planeten din kaller den 636.
Jeg var der alene i hundrevis av år. Første gang jeg så deg...
- Hør her... - Vær så snill. La meg snakke ferdig.
Mitt folk kan kommunisere på et nivå hvor vi deler vårt innerste vesen.
Telepati.
Å lese noens tanker er en invasjon av privatlivet.
Det er ikke om bestemte tanker eller minner.
Det er en slags utveksling av ånd.
- Så du prøvde å dele dette med meg? - Dessverre så besvimte du.
Du var visst ikke forberedt.
Men jeg lærte om deg.
- Hva lærte du? - At du er et godt menneske.
At ditt hjerte er rent.
At på innsiden, er din ånd like vakker som du er på utsiden.
Greit.
- Hvor skal du? - Få kode tre-gruppen tilbake hit.
- Jeg gjemmer meg bare igjen. - Så hva skal du gjøre?
Følge etter meg resten av mitt liv?
Jeg ville at du skulle la meg prøve igjen.
Jeg tror et menneske kan tåle det.
Jeg tror bare du må være mottakelig.
Og så går du til SGC og melder deg?
Nei. Men jeg drar hvis du vil det.
Vil du dra på ordentlig?
Jeg lover.
OK. Hva gjør jeg?
Stå der.
Åpne tankene dine for muligheten for en eksistens
som ikke styres av vitenskapens regler, som du holder så kjær.
Hvordan gjør jeg det?
- Bare lukk øynene og... - Ikke si "Ta det med ro".
Slapp av.
Herregud.
- Oberst! - Ja.
Sir. Se på dette.
- Så? - Så, det var i huset mitt.
Kode tre-gruppen skulle ta bort alt utstyret.
- Ingen flere kameraer eller avlytting. - Så de glemte et.
- Er du sikker? - Nei.
Spionerer SGC på meg i hemmelighet?
I hemmelighet?
Det var min plikt å rapportere den fremmede,
og nå tror alle at jeg er gal.
Saken er denne. Ingen har sett det du har sett.
Inntil det skjer, tror vi alle at du er sprø.
Sir.
Helt hypotetisk, som min overordnede offiser,
hvis denne fremmede viste seg for meg igjen...
Har den gjort det?
Jeg sier bare at hvis den fremmede bare viste seg for meg,
er det bedre om jeg samler informasjon,
og kanskje finner en måte å isolere den på,
før jeg nevner dette offentlig igjen.
Trolig, ja.
- Jeg må på do. - Ja, sir.
- Det er det siste. - Takk.
Hva jobber du med?
Basert på din oversettelse, og SG-16s siste rapport,
legger Pentagon press på Hammond om å finne en måte å aktivere våpenet på.
- Tror du det er mulig? - Ja.
Naqahdah-reaktoren kan lett kombineres.
Problemet er at det nødvendige energiutbruddet gjør det ganske farlig.
Hvordan?
Man må starte en overbelastning i reaktoren og slippe den ut i våpenet.
Men når overbelastningen har startet,
må man slippe ut energien, eller så vil reaktoren eksplodere.
Så man må være sikker på at man vil at våpenet skal avfyres.
Ja. Jeg jobber med en måte å dempe energien på i sikrere omgivelser
før den slippes ut, men general Hammond har ikke gitt meg mye tid.
Denne innretningen på 636 er etter alt å dømme et ganske kraftig våpen.
- Synes du vi bør la det være i fred? - La oss si at jeg ville følt meg bedre
om det var noen igjen som kunne forklare hvordan man bruker det.
Du er sen.
- Hva mener du? - Skulle vært hjemme for en time siden.
Jeg var bekymret.
Det er ikke noe forhold vi har her.
- Jeg vet ikke engang hva det er. - Du kunne allikevel ha ringt.
Hva snakker du om? Du kunne ikke ha tatt telefonen.
Kanskje jeg kunne.
Hvordan...
- Overraskelse. - Hvordan?
Ting har gått bra mellom oss.
Det er ikke noe "oss", Orlin. Jeg ser ikke at det kan bli det.
Det er bare fordi vi pleide å leve på forskjellige eksistensplan.
- "Pleide"? - Mitt folk kan ta menneskelig form.
Faktisk, ta tilbake menneskelig form, siden det var slik vi startet.
Det er oberst O'Neill. Forsvinn.
Det var det jeg prøvde å si. Jeg kan ikke lenger.
Hei. Hva gjør dere her?
- Vi har med pizza og en film. - Star Wars.
- Han har sett den åtte ganger. - Ni.
Hvis Teal'c liker den, må den være bra.
- Har du ikke sett Star Wars? - Du vet meg og sci-fi.
Kom igjen, vi får aldri bare henge sammen.
Sir, selv om jeg gjerne...
Carter,
har du allerede selskap?
- På en måte. - En date?
Jeg forstår hvorfor dere ikke trodde jeg hadde planer.
Ikke tenk på det.
Vi finner noe annet å gjøre.
Beklager virkelig. Dette var en overraskelse. Veldig uventet.
Bra for deg.
- Ha det gøy. - Takk.
Ta en pizza. Og ha det gøy.
God natt.
Som jeg sa, når mitt folk velger å ta menneskelig form,
kan vi ikke stige opp igjen uten hjelp fra de andre.
Så hva nå?
Jeg har lest om et sted hvor mennesker slåss i en ring av gelé.
Ring Daniel.
Jeg vet ikke hvor resten av mitt folk er.
Tro det eller ei, jeg tror vi har møtt en av dem.
Hun het Oma Desala.
Virkelig? Aldri hørt om henne.
Hun kunne gjøre de samme glødende tingene som deg.
Og hun kontrollerte naturkreftene.
Ja. Det er lett.
Ihvertfall, det pleide å være det.
Hun bodde på en planet kalt Kheb,
og hun hjalp folk med å stige opp til et høyere eksistensplan.
Det er derfor jeg aldri har hørt om henne.
Hun ble sikkert forvist, som jeg.
Hvorfor?
Å bryte en av vårt folks helligste regler.
Ikke påskynde den naturlige oppstigningsprosessen til de under oss.
Menneskene på Velona ble angrepet av goa'uldene.
Jeg hadde forbud mot å blande meg, men jeg kunne ikke bare se på at de døde.
Du hjalp dem å bygge våpenet?
Kommuniserte kunnskapen, ja. De reddet seg selv.
Men ikke lenge.
Nei.
Det var riktig av deg å prøve.
Du tar feil. Det var et fryktelig mistak.
Etter at de brukte våpenet i forsvar,
planla de å erobre andre planeter ved hjelp av teknologien jeg ga dem.
Så hva skjedde?
De andre.
De andre av ditt folk ødela planeten?
De blandet seg, også. Er ikke det å bryte sin egen regel?
De bestemte at det var nødvendig
for å forhindre katastrofen jeg var ansvarlig for.
Jeg ble tvunget til å bo på Velona som straff.
- Du kunne ikke ha visst. - Det er derfor regelen finnes.
Så hva nå?
Jeg er menneskelig.
Dødelig. Som deg.
Jeg kan aldri gå tilbake til sånn jeg var uten de andre.
Hvorfor gjorde du dette?
Like mye for meg som for deg.
Hvis det ikke utvikler seg noe mellom oss, godtar jeg det.
Jeg kunne bare ikke fortsette.
Jeg måtte vite.
Én uke bør være mer enn nok til å kjøre den nødvendige prøvesimuleringen.
Jeg mener vi bør vente.
Du fant ut hvordan vi bruker naqahdah- reaktoren til å gi kraft til våpenet.
Fordi general Hammond beordret meg.
Hvis du leser anbefalingen min, ser du at jeg også sa at det var ekstremt farlig.
Jeg leste anbefalingen,
og Pentagon mener risikoen er verdt gevinsten.
Å gå gjennom Stargaten er farlig, og dere gjør det hver dag.
Jeg er enig med Sam. Vi vet ikke nok om hva som skjedde.
Må jeg minne deg på farene vi prøver å forsvare Jorden mot?
Kan du? Ta det sakte.
Jeg mener bruken av innretningen forårsaket en atmosfærisk væranomali
som var stor nok til å ødelegge sivilisasjonen på 636.
Gjør du?
- Det sto ikke i rapporten din. - Har du noe bevis, major?
Ikke akkurat.
Men jeg tror vi bør foreta en grundig miljøanalyse.
Det skal vi, etter prøveskyting av våpenet.
Det er da vi kan samle den mest nøyaktige informasjonen.
- Ikke hvis man er død. - Ingenting sier...
Major, du har to uker på å legge frem relevant bevis.
Kan du legge frem en god grunn til å stoppe testen, gjør jeg det.
Tre av.
General.
Må jeg minne deg på at den endelige avgjørelsen blir tatt av Pentagon?
Det er en rød telefon på kontoret som bare tar oppringninger fra én mann.
Sist jeg sjekket, var han sjefen til din sjef, eller må jeg minne deg på det?
Orlin?
Sam.
Jeg er glad du er hjemme. Jeg har laget noe til deg.
Er denne ekte?
Jeg leste at mennesker forbinder enkelte materialer med fødselsmåneden sin.
Din er smaragd.
- Den er enorm. - Er den?
Det var vanskelig å gjette den vanlige størrelsen fra bildene i boken.
Laget du den?
Du vil ikke tro hva man kan lage av ting som ligger rundt på planeten deres.
Det minner meg på at du trenger ny mikrobølgeovn.
Orlin, jeg må snakke med deg om noe annet.
OK.
La oss gå en tur.
De andre vil vite om det hvis våpenet blir aktivert.
- Tror du de vil prøve å stoppe oss? - Det er mulig.
Selv om vi bare skal bruke våpenet til å forsvare oss med?
Hvordan kan du vite hva folket ditt mener å gjøre?
Du kan tydeligvis ikke stole på dem hvis du tror de spionerer på deg.
Jeg kan vel ikke stole på dem alle.
- Jeg har lest noe av deres nære historie. - Og?
Mange av skaperne av den første atombomben
trodde virkelig at den bare skulle brukes til å opprettholde fred.
Jeg kan ikke ta sjansen, Sam.
Jeg vil ikke være ansvarlig for at en sivilisasjon til dør.
Hvis du trodde det kunne skje, hvorfor ødela du ikke bare våpenet?
Jeg trodde jeg gjorde det. Jeg ventet ikke at du skulle klare å erstatte kraftkjernen.
Du er virkelig dyktig.
Jeg tror poenget ditt er at vi må finne en måte å stoppe prøven på.
Hvordan? Du har ikke bevis uten å avsløre meg.
Jeg vet det.
Hva?
Beklager. Har du ikke angitt meg ennå, må det være en grunn.
Jeg liker ikke å forråde deg. Det er alt. Ingenting mer.
- Du liker meg. - Orlin.
Du liker meg. Jeg merker det.
Du liker meg veldig godt.
De prøver våpenet.
Jeg mottok en ordre fra presidenten.
Oberst Reynolds og SG-16 er på P4X-636,
hvor de setter opp naqahdah-reaktoren.
Du sa to uker. Det har bare gått...
Ni dager, major.
Og jeg må si at du ikke har brukt ett minutt av dem
til å jobbe med atmosfæriske væranomalier.
Hva mener du med det?
Kan du forklare disse leveringene?
- Hvilke leveringer? - 45 kilo ren, rå titan,
60 meter fiberoptisk kabel,
syv 100 000-watts kondensatorer med industristyrke.
Listen fortsetter. Alt bestilt online fra din hjemmedatamaskin.
Jeg aner ikke hva du snakker om. Jeg har vært her på basen hver dag.
Kanskje du vil forklare hvem som tar imot disse leveringene?
Dere har holdt meg under oppsikt.
Ikke vi. Pentagon.
Beklager, major. Jeg har uttrykt sinne og skuffelse til presidenten
angående etterforskningen av en av mine offiserer uten min viten.
Vi har opptak av din samtale med den fremmede.
Nå vet vi i det minste sikkert at det finnes en.
Vil du fortelle oss hva som foregår, major?
Hun trenger ikke fortelle dere noe.
Major Carter hadde godkjennelse fra sin overordnede offiser.
Hun fortalte meg at han var der.
Jeg ga henne tillatelse til å samle så mye informasjon som mulig.
Jeg er ikke her for å pålegge skyld. Jeg er her med velvillighet.
Akkurat nå omringer en spesialstyrke huset ditt.
Og på min kommando, går de inn
og tar den fremmede i varetekt.
Hva skjer?
Den mistenkte er der inne, men han svarer ikke på vårt krav om overgivelse.
La Carter gå inn. Han er mer verdt for dere i live.
Dere har sperret av området. Han drar ingen steder.
La Carter gå inn og prøve å få ham ut.
Greit. Gi henne en radio.
Orlin?
Sam. Kom ned.
- Orlin, hva er det du gjør? - OK. Bare et øyeblikk.
- Det er en spesialstyrke utenfor. - Jeg vet det.
- De vil ta deg i varetekt. - Jeg vet det. Det går bra.
Orlin, jeg anga deg ikke.
Jeg trodde ikke det.
Kom igjen.
Du har vært travel.
Jeg trodde ikke de ville la meg dra tilbake til Velona gjennom Stargaten deres.
- Så du bygget en? - En slags.
Den kan ikke ringe flere adresser. Den lager et ormehull én gang, og brenner ut.
Og du bestilte materialene online?
For det meste. Beklager, men du får en stor kredittkortregning denne måneden.
Og du trenger ny brødrister.
Jeg koblet meg inn på hovedstrømledningen.
Forhåpentligvis kan vi tappe nok energi.
Og så hva?
Dra til Velona og hindre folket ditt i å bruke våpenet.
De vil ikke høre på deg. De har ordre.
- Jeg må få dem til å høre på meg. - De kan drepe deg.
Major Carter. Rapporter.
Major Carter, svar øyeblikkelig.
Carter.
Carter, hva driver du med?
- Gå inn. - Alle lag, vi kan gå inn.
- Vi kommer inn. - Løp, løp, løp.
Jeg håpet virkelig at det var en annen mulighet.
Du vet hva jeg føler for deg.
Jeg håper ikke dette er farvel.
Orlin!
Ikke rør deg.
- Ikke skyt. Jeg kjenner denne mannen. - Han angrep oss.
Oberst, vær så snill, senk våpenet ditt.
- Han har god grunn til å stanse prøven. - Jeg har ordre fra general Hammond.
Jeg vet det. La oss bare ringe ut og snakke med generalen om det.
Jeg kan ikke.
Instruksjonene sa at hvis vi avbryter oppbygningen, eksploderer reaktoren.
Han har rett. Hvis vi frakobler reaktoren nå, vil den eksplodere.
Bra. Våpenet blir ødelagt.
Jeg kan ikke la det skje, major.
Jeg kan ikke tro hvor vondt dette gjør.
- Bare hold ut. - Major, vi må komme oss ut herfra.
Vi kan ikke ringe. Risikerer ikke å sende lufttrykkbølgen gjennom ormehullet.
Jeg må dra, Sam.
De gir meg en sjanse til.
Det er den eneste måten jeg kan redde deg på.